KURZUS: Anyagismeret

MODUL: A szerkezeti anyagok tulajdonságai és vizsgálatuk

3. lecke: Mechanikai tulajdonságok. Statikus igénybevétel

|  | Mechanikai tulajdonságok, húzóigénybevétellel szembeni ellenállás Szakítóvizsgálat elve Próbatest típusok Különböző anyagok viselkedése szakítóvizsgálat során (szakító diagram típusok) Meghatározható anyagjellemzők
|  | A tartalom feldolgozása a következő követelmények teljesítését segíti:
|  | leírni a szakítóvizsgálat elvét felsorolni a próbatest típusokat felsorolni és elemezni a szakítódiagram típusokat felsorolni egy szakítódiagram főbb elemeit (tengely, adat, mértékegység, jelölés, kiemelt pontok és szakaszok) értelmezni a lágyacél szakítódiagramján látható főbb elemeket (pontok, szakaszok, folyamat időbelisége) párosítani a szakítódiagram egyes részeit és a próbatest alakváltozásait felsorolni a szakítódiagrammal meghatározható anyagjellemzőket kiszámítani a szabványos anyagjellemzőket
|  | Mechanikai tulajdonságok. Statikus igénybevétel
|  | Húzó igénybevétellel szembeni ellenállásának meghatározása
|  | A szakítóvizsgálat (MSZ EN 10002-1:2001)
|  | A mechanikai tulajdonságok meghatározása során egyszerű mechanikai igénybevételekkel terhelünk egy próbatestet általában törésig, közben mérjük az erőt és az alakváltozást. Ezekből határozzuk meg a mechanikai tulajdonságokat jellemző mérőszámokat. A vizsgálatokra vonatkozó előírásokat szabványokban rögzítik.
|  | A vizsgálatok közül a legfontosabb a húzó igénybevétellel szembeni ellenállás meghatározására vonatkozó szakítóvizsgálat, mivel minden anyagon elvégezhető és a tervezésnél, ellenőrzésnél használandó mérőszámok határozhatók meg vele.
|  | Szakítóvizsgálattal meghatározható jellemzők
|  | A szakítóvizsgálat elve
|  | A szakítóvizsgálat elve, hogy egy szabványosan kialakított próbatestet egytengelyű igénybevétellel szakadásig terhelnek, és közben mérik a próbatest által felvett erőt és az alakváltozást.
1. ábra. 50kN maximális terhelésű szakítógép
videó | 8672 kByte
videó | 5315 kByte
videó | 6301 kByte
2. ábra. A szakítóvizsgálat elve

|  | Szakító próbatest
|  | A szakítóvizsgálathoz szabvány szerint arányos próbatestet használunk. Az olyan próbatesteket, amelyek geometriailag hasonlóak, - keresztmetszetük és az alakváltozás mérésére kijelölt szakaszuk, a jeltávolságuk között összefüggés van arányos próbatestnek nevezzük.
|  | A próbatestek lehetnek hengeresek vagy hasáb keresztmetszetűek.
3. ábra. Szabványos próbatest
|  | Az ábrán lévő jelölések
|  | L o jeltávolság, a megnyúlás mérésére kijelölt szakasz, arányos hengeres próbatest esetében
L o = 5 ∗ d o
|  | Hasáb keresztmetszetű próbatestnél:
L o = 5,65 S o [ mm ]
|  | d a hengeres próbatest átmérője [mm] S o a próbatest eredeti keresztmetszete[mm2] L v a próbatest vizsgálati hossza [mm] L t a próbatest teljes hossza [mm] a a hasáb keresztmetszetű próbatest vastagsága[mm] b a hasáb keresztmetszetű próbatest szélessége [mm]
4. ábra. Szakító próbatestek
|  | Szakító diagram
|  | A szakító vizsgálat során az erőmérő jelét a jeltávolság összes (rugalmas+maradó) megnyúlásának függvényében regisztrálja a gép. Ez a szakítódiagram.
|  | A függőleges tengelyen az erőt (jele: F) N-ban vagy kN-ban, a vízszintes tengelyen pedig a jeltávolság megnyúlását (jele: Δ L) tüntetjük fel mm-ben.
5. ábra. A szakító diagram felvétele
|  | Figyelje meg az ábrán, hogy a függőleges tengelyen feltüntetett F erő [N vagy kN] jele az erőmérő celláról, a vízszintes tengelyen feltüntetett jeltávolság megnyúlása (jele: Δ L [mm]).
|  | Megjegyezzük, hogy a régebbi, egyszerűbb szakító gépeknél a nyúlás jelet a keresztfej (mozgó befogó) elmozdulása adja, ami nem egyenlő a próbatest megnyúlásával. Modern, drágább gépeken az útadó a próbatest jeltávolságát méri.

|  | Lágyacél szakítódiagramja
A lágyacél karbon tartalma kisebb, mint 0,3%, ötvözőelemeket a karbonon kívül nem tartalmaz. |  |
6. ábra. Egy lágyacél szakítódiagramja
Nyúlás 5:1 és 1:1 méretarányban
|  | Lágyacél szakítódiagramja 1
|  | A I. a rugalmas alakváltozás szakasza. Az alakváltozás és a feszültség lineáris összefüggésben van.
σ = E ∗ ε ( Hook törvény )
7. ábra. A rugalmas alakváltozás szakasza
Lásd mechanika |  | Ezen a szakaszon, ha a terhelést megszüntetjük, a próbatest visszanyeri eredeti méretét, tehát az alakváltozás rugalmas.
|  | Lágyacél szakítódiagramja 2
|  | II.a. folyási szakasz. A folyási szakasz az F eH erőnél kezdődik, és azt jelenti, hogy a próbatest valamennyi krisztallitjában megindul a maradó alakváltozás
8. ábra. Folyási szakasz
|  | A lágyacél esetében a rugalmas alakváltozást az erő ingadozása követi. A jelenség az FeH erőnél kezdődik
|  | Lágyacél szakítódiagramja 3
|  | II.b. egyenletes alakváltozás szakasza.
9. ábra. Az egyenletes alakváltozás szakasza
|  | Ezen a szakaszon a próbatest egyenletesen alakváltozik, hossza nő, keresztmetszete csökken. A próbatest anyaga a maradó alakváltozás hatására felkeményedik, ezért az alakváltozás növelése csak a terhelés növelésével érhető el. Ez a szakasz az Fm, maximális erőig tart.
|  | Figyelje meg az ábrán, hogy a próbatest hossza megnőtt, átmérője pedig lecsökkent!

|  | Lágyacél szakítódiagramja 4
|  | III. kontrakciós szakaszban a próbatest alakváltozása egy meghatározott részre korlátozódik.
10. ábra. Kontrakciós szakasz
|  | Ezen a szakaszon a próbatest már csak egy korlátozott részen nyúlik, befűződik, idegen szóval kontrahál. A próbatest által felvett erő - mivel már nem mindenkeresztmetszet csökken - csökken és az Fu erőnél a próbatest elszakad.
11. ábra. A kontrakciós szakaszban lejátszódó folyamatok
|  | Az ábrán látható, hogy a próbatest "befűződik", feszültségi állapota már nem egytengelyű. (a) A nagymértékű alakváltozás hatására a keresztmetszet közepén mikroüregek és repedések keletkeznek (b), amelyek összefüggő törésfelületté fejlődnek (c), és a próbatest Fu erőnél elszakad. (d). A töretfelület pontosan összeilleszthető és jellegzetes. A töretfelület közepén megfigyelhető egy belső kör alakú töret, amely a mikroüregek és a repedések folytán jött létre, közel merőleges a húzóerőre és szívós jelleget mutat. (a próbatest közepében kialakuló repedés kifelé terjed), míg a külső elnyírt rész közel 45°-os
|  | Hengeres lágyacél szakítása
12. ábra. Egy eredeti, egy szakadás előtti (kontrahált) és egy szakadás után összeillesztett próbatest
|  | Különböző anyagok szakítódiagramjai
|  | A különböző anyagok szakítódiagramjai természetesen különböznek egymástól.
13. ábra. Különböző anyagok szakítódiagramja
|  | Az ábrán látható jelölések: a ábra lemezgrafitos öntöttvas, b edzett acél Mindkettő rideg, csak rugalmas alakváltozásra képes. c nagyobb C tartalmú acélok illetve nagyszilárdságú gömbgrafitos öntöttvas d határozott folyást nem mutató anyagok pl. réz vagy alumínium, f ábrán hidegen erősen alakított, tehát felkeményedett fém itt. horgany (Zn) diagramja. A felkeményedett anyagok, rugalmas alakváltozást követő igen rövid egyenletes alakváltozás után kontrahálnak. g ábrán nem keményedő, képlékeny fém pl. ólom (Pb) szakítódiagramja van.
|  | A diagramnak szinte csak maradó alakváltozási része van, mert az Pb szobahőmérsékleten újrakristályosodik, alakítása "meleg alakítás". Az d, e, g ábrákon bemutatott anyagok képlékenyek, ami azt jelenti, hogy a szakadást mindig nagymértékű maradó alakváltozás előzi meg.
|  | Rideg anyagok:
|  | a lemezgrafitos öntöttvas, b edzett acél diagramja vagy kerámia ridegek, csak rugalmas alakváltozásra képesek. A szakadás felülete szemcsés és merőleges az igénybevétel tengelyére.
14. ábra. Rideg anyagok szakítódiagramja
|  | Rideg törés
15. ábra. Ridegen szakadt szakító próbatest törete

|  | Gömbgrafitos öntöttvas
16. ábra. Nagyszilárdságú gömbgrafitos öntöttvas szakítódiagramja
17. ábra. Elszakított és összeillesztett gömbgrafitos öntöttvas próbatestek
|  | A diagramon és a fényképen megfigyelhető, hogy a rugalmas alakváltozást minimális maradó alakváltozás követi, majd a próbatest elszakad.
|  | Szívós anyagok
18. ábra. Szívós anyagok szakítódiagramja
|  | Jelölések az ábrán: a) Határozott folyást nem mutató anyag pl. alumínium vagy réz b) lágyacél
|  | Figyelje meg az a. ábrán, hogy a rugalmas alakváltozás egyenese után az erő nem ingadozik, nincs egyértelmű határpont a rugalmas és a maradó alakváltozás kezdete között. Az ábrán a határpontot Fp0,2-vel jelöltük. Magyarázata később!
|  | Hidegen alakított fémek
|  | 19. ábra hidegen erősen alakított, tehát felkeményedett fém. A felkeményedett anyagok, rugalmas alakváltozást követő igen rövid egyenletes alakváltozás után kontrahálnak.
19. ábra. Hidegen alakított fém szakítódiagramja
|  | Képlékeny fémek
|  | A 20. ábrán nem keményedő, képlékeny fém pl. ólom (Pb) szakítódiagramja van. A diagramnak szinte csak maradó alakváltozási része van.
20. ábra. Nem keményedő, képlékeny fémek szakítódiagramja
|  | A nem keményedő fémek minimális rugalmas alakváltozás után jelentős maradó alakváltozást szenvednek. Az erő a kontrakció következtében csaknem nullára csökken a szakítás során. Ilyen az ólom, de hasonlóan viselkedik az acél 900 °C felett.
|  | Műanyagok szakítódiagramja
a) pl. bakelit vagy epoxigyanta b) pl. PA poliamid műanyag fogaskerekek, kötőelemek anyaga c) pl. PE polietilén, fóliák anyga |  | a) rideg anyag pl. hőre nem lágyuló műanyagok b) szívós pl. PA c) lágy anyag pl. PE
21. ábra. Műanyagok szakítódiagramja

|  | A szakítóvizsgálattal meghatározható anyagjellemzők
|  | A szakító vizsgálat során mért erő és alakváltozás értékekből az un. mérnöki rendszer szerint határozunk meg mérőszámokat. A mérnöki rendszerben, az erő és alakváltozás értékeket az eredeti, kiinduló értékekhez viszonyítjuk.
22. ábra. A mérnöki rendszer diagramja
|  | Mérnöki rendszer
|  | feszültség: σ = F S o [ N / mm 2 ] alakváltozás, fajlagos nyúlás: ε = Δ L L o , ahol
|  | F az erő [N] S o az eredeti keresztmetszet [mm2] L o a jeltávolság eredeti értéke [mm] Δ L a megnyúlás [mm]
|  | Szilárdsági anyagjellemzők
|  | Rugalmassági modulusz
23. ábra. A rugalmassági (Young) modulusz meghatározása
|  | A rugalmassági vagy Young modulusz a rugalmas szakasz meredeksége.
E = Δ σ / Δ ε
|  | A rugalmassági modulusz a rugalmas alakváltozási egyenes meredeksége. Mértékegysége: N/mm2 Erre a szakaszra érvényes az egyszerűsített Hook törvény, azaz σ = E ∗ ε (lásd. Mechanika)
24. ábra. Különböző anyagok rugalmassági modulusza
|  | Figyelje meg az ábrán, hogy a fémek és a kerámiák rugalmassági modulusza nagy, míg a polimereké lényegesen kisebb. A legnagyobb E értéke a C-C kovalens kötéssel kötött gyémántnak van.

|  | Folyáshatár
| A rugalmas alakváltozást a lágyacél esetében az erő ingadozása követi. A jelenség az FeH erőnél kezdődik. Ettől a ponttól a próbatest a terhelés megszüntetése után már nem nyeri vissza eredeti méretét. Ebből az erőből számolható feszültség a folyáshatár. A folyáshatár nagyon fontos, ez a statikus méretezés alapja. (Ebből számoljuk ki a biztonsági tényező figyelembevételével a megengedhető feszültséget lásd. Gépelemek)
| A folyáshatár a maradó alakváltozás kezdetét jelentő feszültség Mértékegysége: N/mm2
R eH = F eH S o [ N mm 2 ]
| A folyáshatár valódi feszültség, fizikai tartalommal ellátott, azt jelenti, hogy ennél a feszültségnél a próbatest minden krisztallitjában megindul a képlékeny alakváltozás.
25. ábra. A folyáshatár meghatározása
| Mi a teendő, ha nem jelenik meg egyértelműen a folyáshatár?
| A legtöbb anyag esetében a maradó alakváltozás kezdetét jelentő folyáshatár nem határozható meg közvetlenül a szakítódiagramból. Lásd a 13. ábrát.
| A maradó alakváltozás kezdetét jelentő feszültséget azonban abban az esetben is meg kell tudni határozni, ha nem mutatkozik határozott folyáshatár. Ilyen esetekben megállapodás szerinti nagyságú maradó alakváltozáshoz tartozó egyezményes értéket határozunk.
| Ezek szabvány szerint lehetnek a
| névleges folyáshatár, azaz a 0,5% teljes (rugalmas + maradó) alakváltozáshoz tartozó feszültség egyezményes folyáshatár, azaz a 0,2% maradó alakváltozáshoz tartozó feszültség
| Névleges folyáshatár
| Névleges folyáshatár, azaz a 0,5% teljes (rugalmas + maradó ) alakváltozáshoz tartozó feszültség Mértékegysége:[N/mm2]
R t 0,5 = F t 0,5 S o [ N mm 2 ]
26. ábra. A névleges folyáshatár meghatározása
| Abból a terhelő erőből számolható (Ft0,5) feszültség, amelynek hatására a próbatest teljes (rugalmas + maradó) nyúlása:
Δ L t L o 100 = 0,5 %
| Δ L t a próbatest jeltávolságának megnyúlása 0,5% alakváltozás esetén [mm] L o a jeltávolság eredeti hossza [mm]
| Az összefüggésből kiszámoljuk a Δ Lt értékét, ezt a szakítódiagramba visszarajzolva függőlegesen felvetítve megkapjuk az Ft értékét. Ennek ismeretében a névleges folyáshatár számolható. Megjegyzés: A névleges folyáshatár meghatározásához a szakítódiagram nyúlástengelyén nagyítást kell alkalmazni. A gépek általában alkalmasak a nyúlás 5:1 vagy 10:1 léptékben való ábrázolására.

|  | Egyezményes folyáshatár
27. ábra. Az egyezményes folyáshatár meghatározása
| Az egyezményes folyáshatár a 0,2% maradó alakváltozást okozó feszültség. Meghatározható terhelt(Rp0,2) vagy terheletlen(Rr0,2) állapotban, de csak abban az esetben, ha a nyúlást a próbatestre szerelt nyúlásmérővel, esetleg érintésmentes nyúlásmérővel (pl. video extenzométer, lézer extenzométer) mérjük.
| A terhelt állapotban mért egyezményes folyáshatár meghatározásakor a terhelést fokozatosan adjuk a próbatestre és minden fokozat ráadása után mérjük a Δ L értékét. Az összetartozó F − Δ L értékeket ábrázoljuk (lásd 27. ábra a.) A
Δ L m L o 100 = 0,2 %
| összefüggésből kiszámoljuk a 0,2% alakváltozáshoz tartozó Δ Lm értéket. Ezt belerajzolva a az F − Δ L diagramba a rugalmas szakasszal párhuzamost húzva megkapjuk az Fp0,2 erő értékét. Ebből számolható az Rp0,2
| A terhelt állapotban mért egyezményes folyáshatár
R p 0,2 = F p 0,2 S o [ N mm 2 ]
| A terheletlen állapotban mért egyezményes folyáshatár értékének meghatározása hasonlóképpen történik, csak a nyúlást a terhelés ráadása, majd levétele után mérjük. A terhelés levételekor a rugalmas alakváltozás megszűnik!
| Figyelje meg a 27. b. ábrán, hogy a Δ Lm értékétől függőleges vonalat húzunk, mert itt csak a maradó alakváltozás van ábrázolva!
| A terheletlen állapotban mért egyezményes folyáshatár
R r 0,2 = F r 0,2 S o [ N mm 2 ]

|  | Szakítószilárdság
A szakítószilárdság az anyagban ténylegesen fellépő feszültségnél kisebb, mert a próbatest az egyenletes alakváltozás szakaszában jelentősen megnyúlt, ezért a keresztmetszete lecsökkent. |  | A szakítószilárdság a vizsgálat során mért legnagyobb terhelő erő és az eredeti keresztmetszet hányadosa:
R m = F m S o [ N mm 2 ]
|  | Mértékegysége: N/mm2
28. ábra.
PTFE = politetrafluoretilen, azaz teflon PMMA = polimetilmetakrilát azaz plexi PC = polikarbonát PS = polisztirol PP = polipropilén GFK = üvegszál-erősítésű műanyagok CFK = szénszál-erősítésű műanyagok PFK = polimerszál-erősítésű műanyagok |  |
29. ábra. A szerkezeti anyagok szakítószilárdsága: áttekintés az anyagcsoportok szerint
|  | Képlékenységi jellemzők vagy alakváltozási mérőszámok
|  | A próbatest a szakító vizsgálat során megnyúlik, keresztmetszete lecsökken
|  | A szakítóvizsgálat során a próbatest alakváltozása rugalmas és maradó alakváltozásból áll. A rugalmas alakváltozás a terhelés megszüntetése után azonnal megszűnik. Az elszakadás után összeillesztett próbatesten a jeltávolság szakadáshoz tartozó értéke L u és a szakadási átmérő d u mérhető.
30. ábra. Lapos és hengeres próbatestek eredeti és elszakítás után összeillesztett állapotban
|  | A próbatest alakváltozásából az alakváltozási vagy képlékenységi anyagjellemzők határozhatók meg.
|  | A szabványos alakváltozási mérőszámok, a mérnöki rendszer szerinti nyúlásnak és a keresztmetszet csökkenésnek egy jól definiálható ponthoz, általában a szakadáshoz tartozó értékei.
31. ábra. A szakadási nyúlás meghatározása
|  | Alakváltozási mérőszámok
|  | Szakadási nyúlás vagy nyúlás. Jele: A Mértékegysége: %
A = L u − L o L o 100 [ % ]
|  | L o a próbatest eredeti jeltávolsága [mm] L u a jeltávolság megnyúlt értéke (szakítás után összeillesztett próbatesten mérve) [mm]
32. ábra. A keresztmetszet csökkenés vagy kontrakció meghatározása
|  | Keresztmetszet csökkenés vagy kontrakció. Jele: Z Mértékegysége: %
Z = S o − S u S o 100 [ % ]
|  | S o a próbatest eredeti keresztmetszete S o = d o 2 π 4 vagy hasáb próbatest esetében S0=a*b S u a próbatest elszakadás utáni legkisebb keresztmetszete S u = d u 2 π 4
|  | A körszelvényű próbatest szakítása után a legkisebb szelvényben, két egymásra merőleges átmérőt kell mérni, és ezek átlagából kell a kontrahált keresztmetszetet (Su) meghatározni. A hasáb alakú próbatest szakítása után az alábbi képlettel kell a legkisebb keresztmetszetet meghatározni.
S u = 0,25 ( a u + a o ) ( b u + b o )
33. ábra. Hasáb alakú próbatest kontrahált keresztmetszete

|  | Szabványos mérőszámok MSZ EN 10002-1:2001
|  | Folyáshatár R eH = F eH S o [ N mm 2 ] Szakítószilárdság R m = F m S o [ N mm 2 ] Nyúlás A = L u − L o L o 100 [ % ] Kontrakció Z = S o − S u S o 100 [ % ]
|  | A szakítóvizsgálat során kapott eredményeket befolyásolják
- a próbatest alakja a hengerestől való eltérés befolyásolja a szilárdsági értékeket, mert más lesz a feszültség eloszlás (lásd mechanika) - a terhelés növelésének sebessége, befolyásolja a folyáshatárt, növelésével a folyáshatár nő, ami a biztonságot csökkenti - a hőmérséklet, befolyásolja a folyáshatárt - A szabványok a vizsgálati körülményeket pontosan rögzítik, ezért a betartásuk fontos. Ha a szabványok szerint végezzük a vizsgálatot korrekt eredményeket kapunk. |  | a próbatest alakja, mérete, felületi minősége a terhelés növelésének sebessége a vizsgálati körülmények pl. a hőmérséklet
|  | Korszerű szakítógép
34. ábra. Korszerű szakítógép

|  | Ellenőrző kérdések
| Jelölje be az egy helyes választ!
| 1. Mit mérünk szakítóvizsgálat során?
| erőhatást
| a próbatest nyúlását
| a próbatest átmérőjét
| az erőt és a nyúlást
| 2. Mi olvasható le a szakító diagramról?
| a pillanatnyi húzóerő nagysága
| a próbatest hosszváltozása
| a pillanatnyi hosszváltozás és a próbatest által felvett erő
| a próbatest átmérőjének változása
| 3. Mi a folyáshatár?
| a maradó alakváltozás kezdetét jelentő feszültség
| a szakítóvizsgálat során mért legnagyobb feszültség
| a rugalmas alakváltozás kezdetét jelentő feszültség
| az egyenletes alakváltozás határa
| 4. Milyen erőből számolható ki a szakító szilárdság?
| a kísérlet során mérhető legnagyobb erőből
| a rugalmas alakváltozás határához tartozó erőből
| a szakadás pillanatában mérhető erőből
| a maradó alakváltozás kezdetéhez tartozó erőből
| 5. Melyek az anyag terhelhetőségét jelző szabványos mérőszámok?
| rugalmassági határ, szakítószilárdság
| folyáshatár, kontrakciós szilárdság
| folyáshatár, szakítószilárdság
| folyáshatár, rugalmassági határ
| 6. Az ábrán látható szakítódiagram alapján adja meg az anyag jellemző viselkedését! A megadott válaszok közül válassza ki a megfelelőt jelölő betűt és írja be a megfelelő helyre! I IIa IIb III a) rugalmas alakváltozás, a próbatest a terhelés megszüntetése után azonnal visszanyeri eredeti méretét b) rugalmas alakváltozás, a próbatest a terhelés megszüntetése után fokozatosan nyeri vissza az eredeti méretét c) kontrakciós szakasz, a próbatest egyenletesen alakváltozik d) Folyási szakasz, a maradó alakváltozás kezdete e) arányossági szakasz, a próbatest "befűződik" f) kontrakciós szakasz, a próbatest "befűződik" g) arányossági szakasz, az alakváltozás a próbatest minden keresztmetszetében azonos. h) Folyási szakasz, a rugalmas alakváltozás kezdete
| 7. Az ábrán látható diagramok alapján írja be a megfelelő betűt az adott anyag mellé! Lágyacél Gömbgrafitos öntöttvas Ötvözetlen alumínium Ólom Lemezgrafitos öntöttvas Hidegen alakított fém
| 8. Az alábbi atatok ismeretében határozza meg a szabványos anyagjellemzőket lágyacél szakítóvizsgálata alapján és jelölje be a helyes megoldást! do = 10 mm Lo = 50 mm FeH = 21 kN Fm = 34 kN du = 5,6 mm Lu = 68 mm
| ReH = 270,5 N/mm2; Rm = 433,1 N/mm2; A = 26%; Z = 44%
| ReH = 267,5 N/mm2; Rm = 435,1 N/mm2; A = 26%; Z = 44%
| ReH = 270,5 N/mm2; Rm = 443,1 N/mm2; A = 26%; Z = 68,7%
| ReH = 267,5 N/mm2; Rm = 433,1 N/mm2; A = 36%; Z = 68,7%